Адіт Ламба - 20 балів із 25.
Чандрапракаш Сіроха - 17 із 25.
Ґаурав Сінха - 19 із 25.
Ґулам Шейх - 15 із 25.
Харіш Ґвалані - 18 із 25.
Хітеш Шах - 24 із 25.
Ішан Авасті...
...3 бали із 25.
Кевал Тальвар - 23 із 25.
Харіш Ґвалані - 20 із 25.
Хітеш Шах - 24 із 25.
Ішан Авасті... 2 із 25.
Кевал Тальвар - 22 із 25.
Махавір Сінха - 19 із 25.
Німеш Десаї - 17 із 25.
Нітін Рао - 18 із 25.
Іша-а-ане!
Ішане!
Що ти загубив у цьому каналі? Автобус вже 10 хвилин чекає!
Ти що не чуєш гудків?
Щодня через тебе затримуємося!
Рушай.
ЗІРОНЬКИ НА ЗЕМЛІ
Даршил Сафарі
Аамір Хан
Танай Чхеда Сашет Інженер
Тіска Чопра Віпін Шарма
Черу, Джонні! Здоров! Привіт!
Здоров!
Хочете це? Хочете? Ловіть!
Біжи вмийся. Рюкзак на місце. У свою кімнату!
Вимий спершу руки. Поклади на місце, поклади.
Чого ти такий замурзаний? Глянь на свої руки, на обличчя.
Ішане, поклади на місце. Ішане! Ішане!
Хоч би кран закрутив!
Іну, ти ж мусив сьогодні принести контрольні?
Приніс?
Іну, я до тебе звертаюся!
- Привіт, мамо. - Чому так рано?
Репетицію скасували. У міс Лілі грип.
Мамо, я перший з усіх предметів.
Алгебра, геометрія, фізика, хімія, біологія, історія, англійська, географія...
- Чудово, а хінді? - Із хінді другий, лише 2-ма балами поступився.
Гей, Іну, а у тебе як?
Ого! Ти майже зібрав.
Ішане, спершу виконай домашнє! Ні... твоя форма...
Бачиш?
М'яч! Подай м'яча, Ішане! Сюди!
Зараз.
Кидай, кидай швидше!
Гей, йолопе! Гля, куди ти жбурнув м'яч! Тепер біжи по нього!
Ти не почув, що я сказав?
Чого витріщаєшся? Га? Я сказав: принеси м'яч.
Ти що не розумієш? Ти, дурнику.
Принеси м'яч. Швидко!
Що ти очима кліпаєш?
Я наказав тобі принести м'яч!
Ти оглух, чи що? Годі витріщатися.
Біжи по м'яч!
Ранджите! Дай йому!
А-а-а!
А-а-а! А-а-а-а-а!
Ваш син розбив мої квіткові вазони.
Дивіться, що він заподіяв моєму синові: синці, кров!
Цьому вчите своїх дітей: бити інших?
Подивіться на мою бідну дитину!
Ішане! Ходи сюди.
Сюди негайно!
- Але, тату... - Замовкни, Йогане!
- А ще він порвав мені футболку. - Я куплю тобі нову.
- Ти брехун! - Дивіться, б'є його!
Ішане, облиш його! Припини!
- Ішане, облиш. - Я зараз покличу чоловіка!
Ішане! Це край!
Щодня школа, сусіди... всі скаржаться.
Якщо я почую ще хоч одне нарікання на тебе, Ішане...
Смієшся? Тобі смішно?!
Безсоромник! Лиш одна скарга, Ішане,
і я відправлю тебе до інтернату.
Ти гля: він нас нізащо має!
На наших очах накидається на хлопчика, рве футболку.
Аякже, панькайся з ним!
Скільки я тобі казала, Іну: не грай із Ранджитом.
Але, мамо, я...
Помийся, і обробимо садна.
Добре, хочеш битися? Бій. Нумо!
Нумо, це бій. Нумо, нумо!
Тату, тату, а куди ти збираєшся?
- Татку... - Я йду з дому. Назавжди.
Пробач, тату. Пробач мені, тату. Я більше так не робитиму, татку.
Таточку, пробач. Тату...
Я більше так не буду.
Татку, будь ласка. Пробач мені, татку.
Нащо ти лякаєш дитину?
Іну, тато їде до відрядження.
Тато нас не покидає, він повернеться у неділю.
Дай-но гляну, чи нема ще ранок.
♪ Черевики зашнуруй, пасом підперезайся
♪ До бою будь готовим
♪ Ношу свою прийми
♪ Із кейсом у руках і рішенням твердим
♪ Кинемо ми виклик світу
♪ Ми не відступимо
♪ Це дорога життя - тримайся її
♪ Мета вабить тебе - йди за нею
♪ Це дорога життя - тримайся її
♪ Мета вабить тебе - йди за нею
♪ Вони сплять з одним розплющеним оком, ані кроку назад!
♪ Пальці до крові зітри, але зроби, як се веліли
♪ Як тобі веліли
♪ Вони живляться омлетами, тоніками, вітамінами
♪ Суворий режим праці та відпочинку
♪ Йдуть, борються, просуваються вперед
♪ Це дорога життя - тримайся її
♪ Мета вабить тебе - біжи за нею
♪ Це дорога життя - тримайся її
♪ Мета вабить тебе - біжи за нею
♪ А тут все по-іншому:
♪ Пробудження під музику
♪ Тут завмирає час,
♪ Щоб дати волю мріям
♪ Вони завжди запитують:
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
♪ Нащо цей безперервний біг за метою?
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
♪ Нащо цей безперервний біг за метою?
♪ А вони не раби часу
♪ Безтурботні
♪ Вони грають з метеликами
♪ І розмовляють з деревами
♪ Ловлять вітер, читають казки у краплях дощу,
♪ А на небозводі тимчасом твориться новий світ
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
♪ Нащо цей безперервний біг за метою?
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
♪ Нащо цей безперервний біг за метою?
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
Ішане, ти можеш швидше? Хутчіш!
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
♪ Нащо цей безперервний біг за метою?
♪ Чому девіз цього світу "тримайся її"?
♪ Нащо цей безперервний біг за метою?
Ми мусимо також пам'ятати
давнє прислів'я:
Чистота - запорука здоров'я.
Під час перевірки я виявила, що діти здебільшого
не дотримують чистоти у шкільних коридорах.
Наш обов'язок - тримати школу у чистоті й охайності.
Гей, ти! Твої черевики не чищені. Вийти зі строю! Вийти! Вийти!
Класе, розгорніть сторінку 38: розділ 4, параграф 3.
Сьогодні вивчатимемо прикметники.
Тебе це теж стосується, Ішане Авасті.
Сторінка 38, розділ 4, параграф 3.
Можна трохи твоєї уваги, Ішане?
Ішане!
Я сказала: сторінка 38, розділ 4, параграф 3.
Прочитай перше речення і знайди у ньому прикметники.
Сторінка 38, Ішане! Адіте Ламба, поможи хлопчику.
Всі інші, дивіться у підручник.
Прочитай перше речення і скажи, які ти там знайшов прикметники.
Гаразд, знайдімо прикметники разом. Просто прочитай мені речення.
Просто прочитай речення, Ішане.
Вони... танцюють.
Тиша! Кажи англійською.
Літери танцюють.
Танцюють, та невже?
Гаразд. То прочитай літери, що танцюють.
Стараєшся бути смішним?
Прочитай речення голосно і чітко!
Я сказала: голосно і чітко, Ішане. Голосно і чітко!
Припини це! Припини! Припини!
Ну все, годі!
Вийди геть! Вийди геть з мого класу!
Геть!
Тобі теж хочеться? Кому ще тут смішно?
Хто хоче піти услід за ним?
На своєму уроці смішків чути не бажаю. Дивіться у підручник!
Безсоромне хлопчисько. Негайно розгорніть підручники!
Хто скаже, що таке прикметник?
Щоб я не чула від вас гулу!
- Знову покараний? - Гей, невдахо. Що з тобою?
Малий - видатний учень!
Заходь вже.
Гей, Ішане. Домашку з математики виконав?
А підписані контрольні приніс? Ні?
Ну, тоді тобі гаплик. Тепер ти пропав.
Так, тепер ти пропав!
♫ Трішки солодкий
♫ Трішки кислий
♫ Трішки близький
♫ Не дуже далекий
♫ Все, чого я хочу
♫ Все, чого я хочу, - бути вільним.
♫ Трішки солодкий, трішки кислий
♫ Трішки близький, не дуже далекий
♫ Трішки солодкий, трішки кислий
♫ Трішки близький, не дуже далекий
♫ Все, чого я хочу
♫ Все, чого я хочу, - бути вільним.
♫ Такий близький, що можна доторкнутися
♫ Але зникає, наче марево
♫ Трішки солодкий, трішки кислий
♫ Трішки близький, не дуже далекий
♫ Такий близький, що можна доторкнутися
♫ Але зникає, наче марево
♫ Зітканий із мрій; теплий, як светр
♫ За хмаринками білими
♫ Мій Світ
♫ Впустіть мене без слів
♫ Впустіть, мені так лячно
♫ Впустіть мене без слів
♫ Впустіть, мені так лячно
♫ Так багато, дуже багато
♫ багато, багато, дуже багато таких, як я
♫ Я не один
♫ Сплю унаяв, очі розхристані
♫ Ходжу навмання
♫ Я не один
♫ Сплю унаяв, очі розхристані
♫ Ходжу навмання
♫ І все ж таки вірю,
♫ Як вірять, що сонце зійде знов
♫ Мій Світ, одного дня розкритий, всіх здивує
♫ Подивись, як я біжу, як біжу на інший бік
♫ І лечу, наче птах
♫ Я лише хочу бути
♫ Тисяча крил для польоту,
♫ Щоб пізнати відкрите небо
♫ Там стільки доріжок, стежинок, шляхів...
♫ І відкрию я... Свій Світ
♫ Ці дні дитинства
♫ Ніколи не повернуться
♫ Живи зараз, друже
♫ На позичений тобою час
♫ Проживи неймовірне життя
Йогане, Ішане! Мийте руки, обід готовий!
Ого! Що це, Іну?
Супер!
Дописав? Дай гляну.
Оце-то почерк!
Що це таке, Ішане? Помилки у кожному слові!
Замість "table" тут - "tabl", а тут - "tabel".
А тут "d" замість "b".
У чому річ, Ішане? Скільки ще повторювати?
Вчора ми це вже проходили. Ти що так швидко забуваєш?
Не придурюйся.
Ти залишишся на другий рік. А всі твої друзі підуть далі.
Тобі цього хочеться?
Зосередься, Ішане, зосередься.
Припини клеїти дурня і виправ помилки!
- Ні. - Що?
- Ні, ні, ні! - Ішане! Ішане!
Йогане? Йогане?
Йогане?
Спи, Іну. Я втомився. Історій не буде.
Йогане, я сьогодні втік зі школи.
Що?
- Стрибнув через паркан і побіг. - Коли?
- Після першого уроку. - Чому?
Я не виконав домашку з математики і не приніс підписані контрольні.
І де ти ходив?
Ніде, просто блукав вулицями.
Вулицями? Сам?
Сам-самісінький.
Ти хоч знаєш, як це небезпечно? Могло статися будь-що.
Ти міг потрапити під колеса, тебе могли викрасти.
А тата нема вдома. Дурко.
Мамі розповідав?
- Я розповім? - Ні, ні, ні.
А що тоді?
- Напишеш записку? - Що?
Пояснювальну записку.
Ні, ні, ні! Я не підроблятиму записку, нізащо.
Спи, завтра розкажу мамі.
Йогане, будь ласочка.
Будь ласка, Йогане! Йогане, будь ласка!
Пояснювальна записка, вчителю.
Як почуваєшся?
99. Ступай.
Діти,.. неочікувана тестова контрольна.
Результати тесту зараховуватимуться як випускний іспит, тож старайтеся.
Один - собі, решту - іншим. Тримайте.
Відважний капітан Ішан одержав нейздісненну місію. Та-да!
Його місія - взяти 3-ю планету від Сонця, планету Земля,
і перетягнути на місце 9-ої планети у Сонячній системі - планети Плутон.
3 на 9.
Ой, Боженьки!
Пекучий Марс хотів розплавити Землю.
Але капітан Ішан врятував її!
Привіт, Юпітере! Бувай, Юпітере!
Привіт, Сатурне, розважаєшся? Па-па!
9. 9. 9.
"3" готується до наступу на "9"!
Плутон знищений! Такої планети вже нема!
Вийшло! Відважний капітан Ішан знайшов відповідь.
3 на 9 дорівнює 3! Та-да-да!
Час вийшов.
Ішане, ну як тест?
Фантастично!
Дякую, Йогане.
Іну, тато повернувся.
- Тату, коли ти приїхав? - Вночі. Ви спали.
- Бувай, тату. Бувай, Іну! - Па-па!
- Що ти мені привіз? - Там.
Полуницю?
- А Йогану? - Те саме.
І все?
Помий її.
Ішане? Ішане...
Ішане!
Татку.
Тату, акваріум, тату. Тату, будь ласка, ходімо до акваріуму.
Татку?
Тату? Ми ж підемо сьогодні до акваріуму?
Майє, Ішан у четвер хворів?
Бачила записку? Вона за твоїм підписом.
Я її не писала.
Ішане, ходи-но сюди.
Ходи сюди.
Ішане! Ходи сюди, хутко!
Ходи-но.
Що це? Що означа ця записка?
Кажи сам, або я тебе примушу!
Не опускай очі!
Дивися мені у вічі та відповідай.
Де ти шастав у четвер? Де?
- Дозволь я. Де ти був, Ішане? - Де?
- Кажи, Іну. - Відповідай, чорт забирай!
- Що він лопоче? - Втік.
Що? Ішане, ти втік зі школи?
Втік зі школи і куди ж ти ходив? Відповідай!
Де ти шастав? Га?
- Вулицею. - Вулицею? Якою ще вулицею?
Якою вулицею? З ким?
- Сам. - Сам? Ти здурів?
Ти що ненормальний? Самому блукати вулицями!
Ти хоч уявляєш, що могло статися? Ідіот!
Що відбувається? А ти навіть не знала?
А якби він заблукав, де б ми його шукали?
Хто це написав, хто написав цю записку?
Сам ти не міг, бовдуре! Бо якби ти вмів писати, то не провалився б.
- Ішане, хто її написав? - Відповідай!
Ішане, запитую востаннє.
Хто написав цю пояснювальну записку?
Кажи! Хто її написав? Кажи!
Класна робота, домашня робота - жодного прогресу.
Все так само, як і минулого року.
Книжки, як і раніше, його вороги.
Читання і письмо сприймає, як покарання.
Пише англійською, а здається іноді, що написано японською.
Постійно однакові помилки.
Хоч би що - нуль уваги.
Постійно просить дозволу вийти до туалету.
"Хочу пити, хочу пісяти".
Пити... пісяти. Пити... пісяти. Розбурхує клас своїми дурними витівками.
Гадаю, ви бачили його тести, двійки з усіх предметів.
Ви передавали тестові папери?
Щоб батьки підписали. Ішан їх не повернув.
Оглядові тести, місіс Авасті.
До речі, я надсилала вам лист-запрошення.
От, погляньте: його контрольна з математики.
Три помножити на дев'ять дорівнює три. І це все.
Решту завдань навіть і не намагався розв'язати.
Хто б повірив, що він брат Йогана Авасті?..
- Містере Авасті... - Так?
Ваш син другий рік поспіль перебуває у третьому класі.
Даруйте, але у такому разі я нічим не можу вам допомогти.
Можливо, Ішан має певні проблеми?
- Що ви маєте на увазі? - Можливо, він...
Деяким дітям у житті поталанило менше. Для них існують спеціалізовані школи.
Приберіть, мене це не цікавить. Геть з дороги!
Шмаркачі!
Вона вважає, що мій син розумово відсталий
і що його треба відправити до спеціалізованої школи.
У класі 60 дітей, як вчитель може кожному приділити увагу?
Нонсенс!
Ідіоти!
Що я робила не так?
Я пожертвувала роботою, кар'єрою.
Сама його навчала. Цілими днями: Ішане! Ішане! Ішане! Ішане!
Ні, Майє, ти не винна.
Він не хоче так вчитися.
Гаразд, буду вранці.
Дуже вдячний тобі, Суреше. Дуже дякую. Добраніч.
Готово.
Посеред навчального року?
Дядько Суреша член опікунської ради. Завтра частково сплачу за навчання.
Ні, нікуди я не поїду!
Ішане, замовкни і доїж вечерю! Не поїде він.
Хай закінчить рік, а тоді...
- Він ніколи не був далеко від мене. - Значить, настав такий час.
Ти що не слухала директора? Вони вже нічим йому не зарадять.
Куди ми тоді підемо?
Помилуйся на нього. Гляди, злюка який.
Ані краплини каяття.
В інтернаті тебе виправлять!
Сьогодні він вмовляє Йогана підробити записку. Що далі?
Довірся мені. Повну суму ми не в змозі сплатити, але якось впораємося.
Новий семестр починається після Дівалі.
Таточку, будь ласка. Не відправляй мене туди, татку.
Я не хочу до інтернату.
Татку, не хочу до інтернату.
Мамочко, скажи татові, що я не хочу до інтернату.
- Не хочу. - Ну все, все. Заспокойся.
Мамо? Мамо!
- Ішане? Ішане! - Мамо?
- Ішане, Ішане! - Мамо!
Ішане, нумо. Нумо, Ішане!
Ішане! Ішане!
Ішане, біжи!
Біжи швидше, Ішане!
Мамо, мамо, мамо...
Ішане? Я тут, я тут. Прокинься.
- Мамо? - Все гаразд?
Я не хочу до інтернату.
- Треба. - Не хочу!
- Іну, це не так і погано. - Я не хочу.
- Я розумію... - Я стараюся. Чесно, диви.
Мамочко, я дуже стараюся. Я вчитимуся.
Навіть феєрверків не проситиму. Навіть на Дівалі.
Не хочу до інтернату, мамо.
Ішане, що: не запалиш феєрверка? Злякався через від'їзд до інтернату?
- Ну ж бо, зізнайся. - Я не злякався.
Злякався, я ж бачу.
- Не злякався! - Звісно ж злякався.
- Бачиш, не злякався. - Що ти робиш!
Я не злякався!
Я не поїду!
Твій батько говорить, що ти дуже впертий.
Скажу відверто.
У цій школі ми живемо за єдиним правилом.
Дисципліна.
Не турбуйтеся, містере Авасті.
Ми тут не одного малого бешкетника приборкали.
Ворушись, дістанемося пізно.
Ти досі там?
Агов.
♪ Я ніколи не казав тобі,
♪ Що я боюся темряви
♪ Я ніколи не казав тобі,
♪ Що я тебе дуже люблю, мамо
Йди до спальні та переодягнися до обіду.
♪ Але ж ти знаєш, правда, мамо?
♪ Ти знаєш усе
♪ Моя мама
♪ Не залишай мене самого
♪ Я не знайду дорогу додому
♪ Не відправляй мене далеко
♪ Туди, де ти мене і не згадаєш
♪ Невже я такий поганий, мамо?
♪ Невже я такий поганий?
Ти не переодягнувся! Іди переодягнися.
Швиденько.
Дев'ята година. Відбій.
Добраніч, сер.
♪ Бува коли тато підкидає мене
♪ Високо-високо вгору,
♪ Я тебе очима шукаю,
♪ Сподіваючись, що ти прийдеш і пригорнеш до себе
♪ Татові не кажу,
♪ А сам ціпенію
♪ Не зізнаюся,
♪ Що моє серце завмирає
♪ Але ж ти все знаєш, правда, мамо?
♪ Ти знаєш усе
♪ Моя мама
♪ Я ніколи не казав тобі,
♪ Що я боюся темряви
♪ Я ніколи не казав тобі,
♪ Що я тебе дуже люблю, мамо
♪ Але ж ти знаєш, правда, мамо?
♪ Ти знаєш усе
♪ Моя мама
Що це? Ще не одягнений? Поглянь на свою краватку!
Мама тебе не навчила?
Хлопці, це Ішан Нандкішор Авасті.
Йди сюди. Хутчіш. І рюкзак бери.
Відтепер сидітимеш тут, просто перед моїми очима,
поруч із Раджаном Дамодараном.
Раджан Дамодаран завжди заходить до класу першим.
Сподіваюся, таке сусідство добре на тебе впливатиме.
Зрозуміло? Тепер сідай.
Тема нашого уроку - розкриття змісту поетичного твору.
Сторінка 28, "Дзеркало".
Раджане Дамодаране, ти прочитаєш уголос вірш,
а ти, Ішане Нандкішоре Авасті, ти його поясниш.
Справедливо? Читай, Раджане.
"Дзеркало"
Коли дивлюся зверху вниз, то ти - величезне відкрите небо
Весь світ у хмарках, що чарують мій зір
То слон неймовірний, що він хоче води
Чи друзі мої, що пірнають униз
Велосипедний дзвінок або ж камінь, чи плямка
Чи тростинка сліпої людини, що змушує нас відскочити
І згодом лиш розумію я, що все це насправжки
Ми бачимо в тобі, моя чарівна річко.
Дуже добре!
Тепер, Ішане Авасті, поясни ідею вірша.
Коли ми щось бачимо, то розуміємо, що воно є,
а коли ми чогось не бачимо, нам здається, що цього нема.
Але інколи того, що ми бачимо,
насправді нема,
а те, що ми не бачимо, насправді є. Тобто...
"Те є. Того нема". Що за нісенітниці!
Міну Патель, поясни.
Коли поет дивиться у річку, то бачить у воді віддзеркалення неба.
Використовуючи різні предмети, як-от: камінь, він розбиває ці віддзеркалення
і тоді розуміє, що це лише річка.
Добре. Дуже добре. Міну Патель, сідай.
Отже, поет стверджує...
Ти правильно все пояснив.
Інші відповідали те, що зазубрили.
Сер Тіварі дуже суворий.
Тож запам'ятовуй його слова і просто повторюй, як папуга.
Як ти опинився тут посеред року?
Мій тато, він...
Ходімо, далі урок малювання.
Ти завжди заходиш до класу першим,
тоді чому твої батьки відправили тебе сюди?
Тобто?
Ну, до школи-інтернату, щоб покарати?
Я не інтернатський. Мій тато працює тут менеджером.
Я з батьками мешкаю в приміщенні для персоналу.
І, до речі, тут не всі є покараними.
Діти, розгорніть свої альбоми, дістаньте олівці.
Добре. Тепер відтворіть фігури без використання лінійки.
Лінії мусять бути ідеально прямими, а то - п'ять ударів по кісточках.
Гей, новенький.
Глянь на дошку. Покажи, де я поставив крапку.
Покажи крапку. Не стій і не витріщайся, мов сич!
Не сміятися.
Покажи крапку. Ну ж бо!
Я її не бачу.
Ти її не бачиш? Не бачиш крапки?!
- Сат’яджите Бхаткаре. - Так, сер?
Підійди і покажи йому, де я поставив крапку.
Тепер побачив?
Дуже добре. Сюди.
Хутчій.
П'ять ударів, щоб надалі уважнішим був. Висунь руку.
Стисни кулак.
Звикай бути уважним і слухняним.
Вимагаю ідеальних ліній. А то - п'ять разів по другій руці.
Ступай!
Кроком руш!
Лівою, правою, лівою. Лівою, правою, лівою.
Ішане! Що це таке? Стій! Раз-два.
Ти руйнуєш стрій.
Вийди. Вийди зі строю.
Кроком руш!
Іменник називає предмет, займенник використовується замість іменника,
прикметник характеризує іменник, дієслово описує дію іменника,
прислівник описує дію дієслова.
Сполучник з'єднує два речення,
прийменник описує зв'язок між іменником і займенником,
а вигук - це слово, що виражає почуття.
Вам це зрозуміло, містере Ішане Нандкішоре Авасті?
♪ Чому?
♪ Чому ти не вмієш?
♪ Йолоп
♪ Чому ти не вмієш?
♪ У чім проблема?
♪ Чому постійно мовчиш?
♪ У чім проблема?
♪ Чому постійно мовчиш?
♪ Чому двійки з математики? І догани щодня?
♪ Граматика жахлива, а у вимові суцільні помилки
♪ Ти що мариш?
♪ Йолоп! Дурень!
♪ Ледащо! Псих!
♪ Йолоп! Гей, бовдуре!
♪ Ледащо! Псих!
♪ Речення спотворені, відповіді неправильні
♪ Чому ти не стараєшся?
♪ Чому ти не вмієш?
♪ У чім проблема?
♪ Чому постійно мовчиш?
♪ Ти невдаха, твій почерк жахливий
♪ Домашнє недовиконане, чому ти такий неуважний?
♪ Чому?
♪ Йолоп, бовдур, ледащо, псих
♪ Ця дитина доведе будь-кого
♪ Хто-небудь, будь ласка, подзвоніть його батькові
♪ Що з тобою, синку?
♪ Король дурнів!
♪ Жахливі оцінки, нікудишні знання
♪ Географія збиває з пантелику? Відповідай, відповідай!
♪ У чім проблема?
♪ П'ять разів по кісточках!
♪ Чому постійно мовчиш?
♪ У чім проблема?
♪ Чому постійно мовчиш?
♪ Йолоп!
Ішане! Ішане!
Ішане, відчини двері.
І Йоган тут. Він хоче з тобою побалакати.
- Скажи йому. - Іну... чемпіоне, відчини.
- Іну! - Ішане, будь ласка, відчини.
Ішане?
Ішане, зупинися!
Ішане, зупинися. Ішане!
Що таке, чемпіоне?
Ходімо. Директор дозволив.
Іну...
...ну не сердься так.
Ну ж бо. Ходімо.
Так, ще один матрац.
Чемпіоне, диви, що я тобі привіз. Акварель. 24 кольори.
Відбивай на підйомі. Відмінно! Не втрачай уваги!
♪ Мої очі - порожні
♪ І сліз вже нема
♪ Безмовність охопила серце
♪ Я вже не відчуваю болю, я заціпенілий
♪ Всі почуття мене залишили, я спустошений
♪ Але ж ти все знаєш, правда, мамо?
♪ Ти знаєш усе
Ішане, що ти там робиш? Що ти робиш? Злазь!
Навіщо заліз туди?
Ходімо. Ми запізнюємося.
Що таке?
А, ти не знаєш? Він поїхав.
Містер Холкар поїхав вчити малюванню новозеландців.
У нас новий тимчасовий вчитель.
Сподіваюся, він не такий, як містер Холкар.
Ну, запізнюємося. Ходім.
♫ Глянь-но туди, то дерево?
♫ Чи людина, закутана плащем?
♫ Глянь-но туди, то дерево?
♫ Чи людина, закутана плащем?
♫ Це дощ?
♫ А може це небо відкрутило свої крани?
♫ Ти створюєш світ власноруч
♫ Весь світ в очах твоїх
♫ Звільни свій розум
♫ І крила розправ
♫ Хай фарби летять
♫ Нумо, мрії нові пряди!
♫ Е-е-е, е-е-е
♫ - Рухайся! - Рухайся!
♫ - Кружляй! - Кружляй!
♫ - Танцюй! - Танцюй!
♫ - Це ж весело! - Це весело!
♫ Кружляй, танцюй, веселися
♫ Хто сказав, що риби не літають?
♫ Роздумували колись над цим?
♫ А сонце щодня купається?
♫ Чи лиш намочить волосся і прикидається чистим?
♫ А зірочки ці, вони мигтять?
♫ Чи сердяться, одна на одну буркотять?
♫ Звільни свій розум
♫ І крила розправ
♫ Хай фарби летять
♫ Нумо, мрії нові пряди!
♫ Е-е-е, е-е-е
♫ Кружляй, танцюй
♫ Веселися!
♫ Нащо зубрити, поки голова не лусне?
♫ Голова переповнена, голова переповнена!
♫ Мить - і мозок вирубився!
♫ Вирубився мозок, вирубився!
♫ Вперед, вікна відчини
♫ Вікна відчини, вікна відчини!
♫ І крила сміливо розправ!
♫ Крила розправ, крила розправ!
♫ - Я з тобою! - Я з тобою!
♫ - Ти зі мною! - Ти зі мною!
♫ Ти і я, нумо всі разом
♫ Чейке-бам-бам, чейке-бам-бам Чейке-бам-бам, чейке-бам-бам
♫ Бам-бам-бам-бам-бам
♫ Кружляй, танцюй
♫ Веселися!
♫ Чом світ такий різнобарвий?
♫ Ніколи не цікавилися?
♫ Уявіть лиш, з якою любов'ю дібрані кольори
♫ Хтось розмалював світ фарбами
♫ Наш Всесвіт дивовижний
♫ Мабуть, творець - справжній художник
♫ Звільни свій розум
♫ І крила розправ
♫ Хай фарби летять!
♫ Нум, нум нум, нум
♫ Нумо, мрії нові пряди!
♫ Кружляй, танцюй
♫ Веселися!
♫ Кружляй, танцюй
♫ Веселися!
♫ Кружляй, танцюй
♫ Кружляй, танцюй, веселися
♫ Ох, веселися!
Тримай, це тобі. Тобі. І тобі.
Малюйте, розфарбовуйте, робіть, що душа забажає.
Я віднесу це і миттю повернуся.
А що малювати, сер? На столі нічого нема.
На цьому столі?
Цей стіл замалий, друже мій,
замалий він, щоб помістити дивовижний світ вашої уяви.
Пірніть у море своєї уяви, знайдіть прекрасну картинку,
витягніть і жбурніть на папір!
Ну, бавтеся. Ніхто вам не заважатиме.
Що сталося, приятелю?
Чекаєш натхнення?
Нічого, нам не спішно.
У чім річ, друже?
Ти не любиш малювати?
Як тебе звати, синку?
Сер, його звати Ішаном Авасті.
Дякую.
Де ти був, га? Де ти вештався?
Тільки-но дзвонила твоя мама.
Іди стій коло телефону. Мати сказала, що передзвонить. Іди!
- Алло. - Алло. Ішан Авасті тут?
- Так-так. Зараз. - Дякую.
Тебе.
Алло, Іну?
Іну, не мовчи.
Послухай, Іну... ми не зможемо приїхати цієї суботи.
Розумієш, у твого брата фінальний тенісний матч.
Знаю, ти дуже сердишся на маму.
Мама дуже погана. Я жахлива мама.
Пробач, Іну. Але що мамі робити? Скажи.
Йоган дуже непокоїться через цю гру.
Побалакаєш із братом?
Зараз, поговори з братом і побажай йому успіху. Хвильку.
Алло, Іну? Алло? Іну, ти тут?
Іну?
Мені справді дуже бракуватиме тебе на фіналі, Іну. Алло?
Алло, Іну? Іну...?
Поговори з мамою, любий. Алло, Іну.
Іну...
Алло? Алло?
- Алло, мадам, він пішов. - Пішов?
Так, мадам. Вибачте.
Ну що?
Він не вимовив ані слова.
З'їздимо до нього наступними вихідними, не турбуйся.
Нащо їх туди кладете?
- Це дитячі малюнки. - І що? Холкар ніколи їх туди не клав.
- Ця шафа виключно для книг. - А де мені їх зберігати?
Поверніть хлопчикам. Яка з тих малюнків користь?
Що за гамір вони влаштували на вашому уроці, Нікуме. Як на рибному ринку.
Вони ж діти, сер, чого ви хочете?
Де, як не на уроках малювання, дітям самовиражатися?
Це все чудово, але спокійніше. Директор вимагає дисципліни.
Дисципліни!
Чула, як ви вчора співали.
І, здається, він ще грав на флейті!
Так, я співав і грав на флейті. Діти щасливі - я щасливий.
Але у цій школі не такі діти.
Які не такі?
Ви ж учителюєте у школі "Тюльпанів"?
Навчаєте особливих, розумово відсталих дітей?
От там і експериментуйте, чи вам не однаково де?
Ті діти все одно не мають майбутнього.
Ні, направду, Нікуме. Це серйозна школа.
Ваші співочо-танцювальні методи тут просто ні до чого.
Ми вчимо дітей виживати, торувати свій життєвий шлях.
Діти мусять боротися, досягати успіхів, влаштовувати свою долю.
Девіз нашої школи: Порядок, дисципліна, праця.
Успіх будується на цих трьох засадах.
Це фундамент повноцінної освіти.
Хайль Гітлер!
Містере Тіварі, вам тепер варто вивчити німецьку!
Що сталося, Ішане?
Гаразд, гаразд. Пробач. Усе гаразд.
Гей, зачекай, а де твій друг?
Сер, не знаю. Щойно був тут. Раптово кудись побіг.
Мабуть, запримітив нового докучливого вчителя.
Та ні, сер, певно, побіг до їдальні.
- Вибач, забув, як тебе звати. - Раджаном Дамодараном, сер.
Раджане, скажи. А що з Ішаном?
Сер?
Його щось тривожить? Він завжди такий наляканий.
- Він хоче додому. - Чому?
- Бо він тут новенький, сер. - Він вступив посеред року?
Він має проблему.
Як не старається, не може навчитися ні читати, ні писати.
Вічно отримує догани. Усі його зошити червоні.
Що робити?
Гей, чого ти?
- Люди... вони часом, знаєш... - Гірші за монстрів, знаю.
І сліпі. Зовсім не відчувають внутрішньої краси.
Так кого ти там зустрів?
Себе.
Побачив себе у дзеркалі після багатьох років.
Значить, ти справді подивився у дзеркало.
Завжди тобі кажу, цим незле починати день.
Джабін... він потребує допомоги.
Хто?
Хто, Раме?
Хлопчик у тій школі, йому 8 чи 9 років.
Він постійно мовчить. Зовсім пригнічений.
Його очі такі... ніби благають про допомогу.
Я боюся, що він згасне.
- Раме! Раме! - Що, Прад'юмно?
- Раме, час на репетицію. Ходім. - Авжеж, ходім.
Гей, Сахіле, на репетицію.
До вистави лише два дні? Ходімо, хлопчики.
Відкриймо сьогодні наші серця і погляньмо на Світ -
і побачимо, як малесенькі краплі дощу знайомляться з прекрасним сонцем,
як народжується веселка, щира радість і справжня веселість.
♪ Погляньте на них: вони, наче свіжі краплини роси,
♪ що вмостилися зручно на пальми листках, дарунки небес
♪ Іскряться і переливаються, блищать і ковзають,
♪ Мов ніжні перлинки, що виблискують сміхом
♪ Не загубімо наших
♪ Маленьких зіроньок на Землі
♪ Мов сонечка проміння у день зимовий
♪ Які купають двір у золоті
♪ Вони розсіюють темряву наших сердець
♪ І зігрівають наші душі
♪ Не загубімо наших
♪ Маленьких зіроньок на Землі
♪ Мов сон, що за повіками ховається,
♪ Де здійснюються солодкі мрії
♪ І де літає янгол
♪ Мов бризки фарб,
♪ Мов метелики на квітах,
♪ Мов самовіддане кохання,
♪ Вони здіймають надій хвилі
♪ Вони - світанок мрій і наша радість
♪ Не загубімо наших
♪ Маленьких зіроньок на Землі...
♪ У лоні темної ночі похмурої
♪ Вони, мов вогники, розганяють морок
♪ Вони - наче пахощі фруктів соковитих
♪ Мов різнобарвний калейдоскоп
♪ Мов квіти, що тягнуться до сонця
♪ Мов звуки сопілки у тихому гаю
♪ Вони - подих свіжого вітерця
♪ Пульс і музика життя
♪ Не загубімо наших
♪ Маленьких зіроньок на Землі
♪ Мов життя, що навколо вирує
♪ Мов набухлі бруньки
♪ Мов легкий вітерець на долонях
♪ Вони - благословення наших старців
♪ Не загубімо наших
♪ Маленьких зіроньок на Землі
Так?
Добривечір, мене звати Рамом Шанкаром Нікумом,
я вчитель у школі «Нова Ера», у Панчґані.
Прошу.
- Це його зошити за 3-й клас? - Так.
- Чий се малюнок? - Ішана.
- Ішана? Ішан малює? - Так, він дуже любить малювати.
♪ Іноді мудрі, мов старці
♪ Іноді безтурботні, мов річка
♪ Чи як потік дитячих запитань
♪ Мов сміх, що розбиває тишу
♪ Мов посмішка, яка осяює лице
♪ Мов світло божественне, що сяє на щастя
♪ Мов місяць, що пірнає у озеро
♪ Мов рідне плече серед чужих
♪ Мов дзюркотливий, пінний, веселий струмок
♪ Мов солодкий полуденний сон
♪ Мов ніжний дотик коханої людини
♪ Мов музика у твоїх вухах
♪ Мов прекрасний струмінь дощу
♪ Не загубімо, не загубімо, не загубімо...
♪ Не загубімо їх...
Можна води?
Дякую.
Навіщо ви відправили його до інтернату, га?
- Навіщо? - Ми не мали вибору.
Торік він не закінчив 3-й клас. Уявляєте? Третій клас!
І жодного поліпшення.
Мій старший син із першого класу круглий відмінник. А малий - дурник...
- Як гадаєте, у чім проблема Ішана? - Проблема? У його ставленні, у чому ще?
У ставленні до навчання, до будь-чого у житті.
Він неслухняний, впертий, некерований. Не зважає на слова...
Я запитав про хворобу, а ви описуєте симптоми.
Ви говорите, що дитину лихоманить. Я це знаю.
Але щось спричиняє лихоманку. Що?
Хай так, тоді розкажіть нам! Розкажіть!
Ви не помітили у його помилках закономірності? Повторюваності?
Закономірності? Якої? Нічого, крім помилок.
Отже, не помітили.
Дивіться. От.
"b" замість "d" і "d" замість "b". Сплутав схожі літери.
А от: перевернув літери "S" і "R". Кілька літер перевернуто.
Дивіться. "h", "t". Бачите? Дзеркальне перевертання.
"Animal"... на одній сторінці три різні правописи.
Тож він не просто запам'ятав один помилковий правопис.
Він плутає схожі за написанням слова. "T-O-P" змінює на "P-O-T".
"S-O-L-I-D" змінює на "S-O-I-L-E-D".
Чому він так пише? Він дурний? Ледачий?
Ні.
На мою думку, Ішан не вміє розпізнавати слова.
Коли ви читаєте слово "Я-Б-Л-У-К-О", то уявляєте яблуко.
Ішан не може прочитати слово, бо не розуміє його.
Щоб читати і писати, треба вміти розділяти слова на склади, склади - на звуки і літери,
а потім зіставляти образ слів з їхнім написанням.
А Ішан цього не вміє.
Маячня! Відмовки, щоб не вчитися.
Містере Авасті, чи не могли б ви прочитати?
Як? Це китайською.
- А ви спробуйте. Постарайтеся. - Що за дурня! Як це читати?
Ви погано поводитеся! Цілком неправильне ставлення. Ви дурний!
От із чим стикається Ішан.
Він просто не вміє розпізнавати слова.
Таку нездатність оволодіти читанням і письмом називають дислексією.
Інколи діти, хворі на дислексію, мають й інші проблеми.
Наприклад, невміння сприймати складні вказівки.
Розгорніть сторінку 65: розділ 9, параграф 4, рядок 2. Плутанина.
Або мають слаборозвинені моторні навички.
Ішан не вміє застібати ґудзики, йому важко шнурувати черевики?
Так.
- Йогане, він вміє ловити м'яч? - Ні, він не відчуває траєкторії м'яча.
Бо не може швидко визначити розмір, відстань і швидкість.
Якого розміру м'яч, наскільки він далеко, з якою швидкістю летить?
Поки порахує, м'яча й нема.
Тільки уявіть...
Восьми- чи дев'ятирічна дитина,
не вміє ні читати, ні писати, не може виконувати щоденні дії.
Не вміє робити більшість із того, що інші діти його віку роблять легко.
Із чим йому доводиться стикатися?
Певно, він вже зовсім зневірився.
Він приховує невміння за відвертою непокорою,
створюючи повсюди гамір.
Нащо зізнаватися, що не можу? Ліпше скажу, що просто не хочу.
Цьому діти навчилися від дорослих.
Хлопчик зовсім пригнічений.
Шкода це казати, але... він кинув малювати.
І це дуже сумно.
Але чому це в Ішана?
На це відповіді нема.
Це неврологічне порушення може виникнути у будь-кого. Може бути генетичним.
Якщо просто, то це збій у мозку.
Отже, ви стверджуєте, що мій син ненормальний, розумово відсталий?
Яка ж ви дивна людина.
Дивіться, містере Авасті. Тут сильний розум вплітається у світ яскравих мрій.
- Це значно більше, ніж вміємо ми. - І яка з того користь?
- Навіщо вам користь? - А що ще?
Як він житиме, коли виросте? Як виживатиме у цьому світі?
Скажіть, мені що все життя опікуватися ним?
Знаю.
Навкруги жорстокий і цинічний світ.
І у цьому божевільному світі кожен прагне виховати лідера.
Най-найрозумнішого. Лікар, інженер, керівник.
Не менше. 95,5%. 95,6%. 95,7%.
Якщо менше - це сором, так?
Заради Бога, замисліться.
Кожна дитина має власні здібності, власні бажання, власні мрії.
Але - ні.
Треба витягувати пальці, аж поки не подовшають.
Тягнути щосили і врешті-решт зламати.
Не мали вибору. Не мали. Жодного.
Якщо до вподоби перегони, розводьте скакунів. Нащо вам діти?
Перекладають власні амбіції на тендітні дитячі плечі...
Це гірше за дитячу працю.
А якщо дитині ця ноша не під силу?
Коли ми вже усвідомимо, що кожна дитина має власні здібності?
Усі вони збагнуть, рано чи пізно. Кожна дитина має свій темп.
На одній руці та й неоднакові пальці.
А ми мріємо, щоб наші маленькі виросли такими, як всі.
Дивіться, він посміхається!
Ні, ні, ні! Не чіпай. Ні, не чіпай!
Добре, все? Що ти малюєш?
Перший шкільний день Ішана. І - упс! Наша перша калюжа.
Па-па, Іну. Па-па. Па! Ні...
Іну, не плач. Мамуся поруч. Матуся тут. Тут, тут.
Ні... Не плач, мама з тобою.
Лови його! Лови, лови!
Друзі, сьогодні я розповім вам історію.
Так!
Історію про хлопчика.
Жив собі десь, не питайте де, хлопчик,
який не вмів читати і писати.
І як він не старався, не міг запам'ятати, що У стоїть перед Ф.
Він воював із літерами, а вони витанцьовували перед його очима.
Рухалися, кружляли, стрибали, плигали, не даючи хлопчику спокою.
Читання і письмо мучили його, але з ким було розділити горе?
Його мозок лускав від напруження, а мотор глухнув через це диско!
Одного разу під тиском науки бідолашний хлопчик зазнав невдачі.
Люди обзивали його невдахою і дурнем, але хлопчик залишався непохитним.
І доля врешті-решт посміхнулася йому.
Своєю теорією він ошелешив весь світ.
Здогадалися, хто це?
- Альберт Ейнштейн! - Правильно, Раджане. Альберт Ейнштейн.
Геній. Видатний фізик. Він шокував людство теорією відносності.
За теорію броунівського руху, за пояснення фотоефекту
1921 року його нагородили Нобелівською премією.
Скажіть, що це?
Гелікоптер.
Ні, ні, ні. Це не звичайний гелікоптер.
Це гелікоптер видатного художника і винахідника Леонардо да Вінчі. Кого?
- Леонардо да Вінчі. - Ага.
Він прославився завдяки цій ідеї. Робоча модель гелікоптера.
А коли? У 15-му сторіччі. За 400 років до того, як злетів перший літак!
Ого!
Знаєте, Леонардо да Вінчі мав великі проблеми з письмом.
Він писав десь так...
- Щось зрозуміло? - Ні.
А тепер?
Мене звати Рамом Шанкаром Нікумом.
Ішане, ввімкни, будь ласка, світло.
Яка відома людина освітила світ, винайшовши електричну лампочку?
Едісон.
- Томас Алва Едісон. - Правильно, Ішане, дуже добре.
Бідолаху теж мучили літери. Проходь, сідай.
Ні-ні, не вимикай. Нехай світло Едісона завжди нам сяє.
Гаразд. Цього хлопця кожен зна.
Абхішек Баччан!
У дитинстві йому було важко читати і писати.
Але гля на нього тепер: підкорює світ!
Цікавіші приклади.
Пабло Пікассо, видатний художник-кубіст. Ніколи не розумів цифру 7.
І казав: "Це нос мого дядька догори дриґом!"
- Хто батько Міккі Мауса? - Волт Дісней.
Точно. Волт Дісней.
Через своє лихо з літерами, почав малювати карикатури.
Ніл Даймонд, популярний співак.
Дуже соромився своїх оцінок, але писав хіти.
Аґата Крісті, відома письменниця.
Вірите, що вона не вміла читати і писала, як дитина?
Але чому я раптом вирішив розповісти це, га?
Щоб показати вам, що серед нас були такі діаманти,
які змінили світ,
бо дивилися на нього інакше.
Вони мислили нестандартно, і тому не всі їх розуміли.
З них глузували.
Та попри це, вони не здалися, і врешті-решт світ аплодував їм.
Тож присвятімо наш урок цим видатним невдахам.
З думкою про них, створімо щось незвичне, що завгодно.
Використовуйте все, що знайдете: палички, каміння, що завгодно.
Гайда, гайда на ставок!
Ішане, затримайся.
Раджане, можеш іти.
Знаєш, є одна людина, про яку я не згадав.
Мабуть, тому що вона не така відома.
Але проблема така сама.
Цю людину звати...
...Рамом Шанкаром Нікумом.
Коли я був дитиною, то теж не міг навчитися читати і писати.
Мій тато ніколи мене не розумів.
Він думав, я придурююся, щоб не вчитися, або що я просто неслухняний.
Він вважав мене невдахою.
Йолоп і дурень, ну чого він може досягти?
Хай там як, а я... От він я - перед тобою.
Ходімо?
Ви були у мене вдома?
Сер? Сер? Сер?
Гей! Гляньте! Пливе.
- Круто! - Можна у плавання!
- А ця штука злетить? - Ого, погляньте!
Хто його змайстрував?
- Директор у себе? - Так, сер.
Ні-ні, я сам.
Доброго ранку, сер.
А, Нікуме. Заходьте. Заходьте.
Сер, я би хотів поговорити з вами про одного учня.
Про Ішана Авасті. 3-Д. Новенький.
А, знаю, знаю. Інші вчителі теж скаржилися. Сідайте.
Не думаю, що він протримається до кінця року.
Ні, сер. Він дуже здібний хлопчик.
Він має труднощі у читанні й письмі. Ви чули про дислексію?
- Га? Так, так. - Саме так, сер.
Ви мені допомогли, Нікуме. Не уявляв, що казатиму його батькові.
Розумієте, за хлопчика просили.
Добре, добре. Тоді для нього найкращий варіант - спецшкола, так?
Ні, сер. Це дитина з інтелектом вище середнього.
Він має повне право навчатися у звичайній школі.
Треба лише трохи допомогти йому.
Крім того, у всьому світі,
діти, незалежно від проблем, навчаються разом у звичайних школах.
Власне, навіть мої діти з "Тюльпанів" мають право навчатися у будь-якій школі.
Даруйте, сер, я лише констатую те, що закріплено законами нашої країни.
Програма "Освіта для кожного" дає кожній дитині таке право.
На жаль, небагато шкіл дотримують цього закону.
Нікуме, скажіть мені дещо. Як така дитина тут навчатиметься?
Тут вивчають математику, історію, географію, природничі науки, мови!
Він впорається, сер. З невеликою допомогою вчителів.
Де у вчителів час? Персональна увага у класі з 40 учнів?
- Та ну, Нікуме. Це неможливо. - Сер, це не так і важко.
2-3 додаткові години на тиждень. Я візьму на себе.
Йому просто треба підтягнути ці предмети.
Його справжнє покликання інше.
Ясно! Всі дисципліни, окрім вашої, не потрібні?
Ні, сер, я не це мав на увазі. Але кожна дитина талановита по-своєму.
Як казав Оскар Уайльд: "Кому потрібен цинік,
який всьому знає ціну, але нічого не цінує?"
Сер, будь ласка. Сер, лише погляньте на його малюнки.
От.
От, погляньте, сер.
Зображення битви: солдати риють окоп, а на звороті вони тікають.
Яка ідея, сер.
Погляньте на ці впевнені мазки. Як він сміливо змішує кольори. Феєрія!
А от, сер, унікальний фліпбук.
Історія його розлуки із сім'єю.
Такий креатив, як для дитини, якій лише вісім років.
Сер, небагато з нас здатні так оригінально мислити.
Сер, будь ласка, один шанс. Це все, що йому треба.
А то він зовсім втратить віру.
А чого ви чекаєте від мене?
Прошу якийсь час не зважати на його правопис, почерк.
Дозвольте опитувати його усно.
Знання є знаннями, хоч усно, хоч на письмі.
Тим часом я працюватиму над його читанням і письмом.
Поволі, я впевнений, він наздожене.
Не знаю.
Сподіюваюся, ми не заподіємо невиправної шкоди,
дослухавшись порад тимчасового вчителя.
"а" - айва.
"а"... - айва.
"е" - ему.
"е"... - ему.
Б.
Килимок.
Приятель.
Завеликий,..
...щоб вміститися у коробку.
...м-музика п-при місячному-с-сяйві...
- ...ди-дивовижна. - Дивовижна.
Дуже добре. Додай-но три.
Дуже добре. Додай-но ще п'ять.
- Скільки? - Плюс сім.
Чудово. А тепер відніми 11.
...і вони рушили в путь...
Між очима - ніс. Носи! Носи! Різні.
Так!
Синдбада засліпило...
...яскраве сяйво.
...з коржів і шоколаду.
Сер, запитання: ви колись проводили позакласові конкурси, скажімо, з малювання?
Що?
Сер, а що це?
Конкурс образотворчого мистецтва. Для вчителів, учнів, для всіх.
- Після уроків! - Хочу, щоб ви прийшли, згода?
Ні, серйозно, у чому сенс мистецтва?
Дати волю найпотаємнішим бажанням і почуттям.
Щасливий? Рука підсвідомо тягнеться до яскравих кольорів.
Голодний? На папір падають похмурі, тьмяні фарби.
- Перепрошую. - А, містере Авасті. Прошу.
Хлопці, повернуся за дві хвилини.
Прошу. Будь ласка, сідайте.
Вибачте, тут тіснувато.
- Що привело вас? - Дещо.
- Вже бачилися з Ішаном? - Ще ні. Трохи згодом.
- Спершу хотів би поговорити з вами. - Слухаю.
Моя дружина недавно блукала інтернетом
і багато читала про дислексію.
- Просто хочу, щоб ви знали. - Що знав, перепрошую?
Ну, я би не хотів, щоб ви вважали, що ми батьки,
які не піклуються про своїх дітей.
Турбота... Турбота дуже цінна, містере Авасті.
Вона здатна зцілювати.
Немов бальзам, що тамує біль.
Дитина почувається захищеною, коли про неї піклуються.
Випадкові обійми, ніжний поцілунок. Просто показати, що я піклуюся.
"Синочку мій, я люблю тебе".
"Тебе щось турбує - скажи".
"А якщо послизнешся, помилишся? Я буду поруч".
Це захищеність.
Турбота.
Хіба не це турбота, містере Авасті?
Радісно чути, що ви вважаєте, що піклуєтеся.
Тоді я ліпше піду.
Містере Авасті?
А ваша дружина бува не читала легенду про Соломонові острови?
Не знаю. Не впевнений.
На Соломонових островах,
коли людям треба звільнити від дерев землю під посів,
вони їх не рубають.
Вони просто обступають дерево з усіх боків
і починають кричати, проклинати його.
Помалу-малу дерево чахне.
І врешті-решт помирає.
Приходь сам... приводь друга.
Вчителі та... учні...
...до ам-фі-те-а-тру.
Амфі-театру. Амфітеатру.
Приходь...
Серед нас були такі діаманти,
які змінили світ,
бо дивилися на нього інакше.
Вони мислили нестандартно, і тому не всі їх розуміли.
З них глузували.
Та попри це, вони не здалися,
і врешті-решт світ аплодував їм.
Ого! Дивовижно!
Гей, Нікуме...
- Вітаю вас, сер. Вітаю. - Класно вийшло.
Ти мене вже переконав стати вільним художником.
- Вітаю, мем. Ласкаво прошу. - Дякую.
Все гаразд?
А де ж твій Ішан? Не терпиться з ним познайомитися.
Не знаю. Не бачив його. Раджане, а де Ішан?
Не знаю, сер. Він пішов затемна, всі ще спали.
Справді?
Нікуме, це ви змусили вчителів брати у цьому участь?
- Джордже, сер, вам сподобається. Спробуйте. - Я не вмію малювати.
Нікуме! Я вирішив намалювати словесний малюнок.
Малюнок із літер!
Бачся, ви створюєте мовні рамки, містере Сене.
Гей, Нікуме, я прийшов, бо велів директор. На 10 хвилин.
- Не хочу псувати свій вихідний. - Все ж ви прийшли, це приємно.
Де нам сісти?
Діти вас проведуть.
Діти! Гей, хлопці, йдіть сюди.
Покажіть вчителям, куди сісти.
- Обережно. Обережно! - Не штовхайся.
Відпустіть мої руки. Я йду, гаразд?
Файно!
- Справжня насолода. - Я щасливий, що ви прийшли.
Сер, наш найповажніший гість, місіс Лаліта Ладжмі.
Вчитель, художниця, мій ґуру.
Намаскар. Дякую, що завітали.
Гей, хлопці. Ішана не бачили?
- Ні, сер. - Він, певно, з Раджаном.
- Раджане, ну де він? - Я справді не знаю, сер.
Як я вже казав: він пішов, коли всі ще спали.
Де ти був, га? Нумо, сідай.
Фарби є? Га?
♪ Відсунь фіранки і відчини віконце
♪ Вітер у полоні, ти його звільни
♪ Бери паперового змія, фарби бери
♪ Прикрасьмо небосхил
♪ Об чому турбуєшся?
♪ Ти у гостях у матінки-природи
♪ Світ створений тільки для тебе
♪ Розкрийся, пізнай себе
♪ Ти - сонце, сяйво променисте
♪ Ти - річка, а ти і не знав?
♪ Течи, злітай до небес
♪ Там сенс життя віднайдеш, де щастя своє знайдеш
♪ Об чому турбуєшся?
♪ Ти у гостях у матінки-природи...
Тіварі, ви ще тут? А казали: на 10 хвилин.
- Що малюєте? - Це жаба, качка і банан.
Це жаба?
♪ Безрух - це смуток, бадьорість дає радість
♪ Життя - мов цукрова вата, зіткана з надій і мрій
♪ Насолоджуйся, ховай у долонях
♪ Захочеш води -
♪ Знайдеш хмаринку дощову
♪ Хай ніхто тобі не завадить
♪ Потенціал твій безмежний, як небо
♪ Ти - сонце, сяйво променисте
♪ Ти - річка, а ти і не знав?
♪ Течи, злітай до небес
♪ Там сенс життя віднайдеш, де щастя своє знайдеш
♪ Об чому турбуєшся?
♪ Ти у гостях у матінки-природи...
Діти, як вам мій малюнок?
- Круто, сер! - Перше місце, сер!
- Чесно? Перше місце? - Звісно, сер!
♪ Відсунь фіранки і відчини віконце
♪ Бери паперового змія, фарби бери
♪ Прикрасьмо небосхил
♪ Диви, відкрилася небесна стежка...
♪ І маленька загублена зіронька віднайшлась
♪ Світ пронизаний зоряним сяйвом
♪ Всесвіт спалахує
♪ Тепер ти вільний
♪ Відлітай, ти вільний!
♪ Ти - сонце, сяйво променисте
♪ Ти - річка, а ти і не знав?
♪ Течи, злітай до небес
♪ Там сенс життя віднайдеш, де щастя своє знайдеш
Оце ранок!
Перетинаючи барвисту мозаїку часу,
я повернувся у своє дитинство.
Дивовижно. А ще я побував у дитинствах інших.
Я взяв із сера Джорджа слово, що він братиме уроки у сера Нікума.
- Так? - Так, сер!
Але не я один. Нехай Сен і Тіварі теж.
Їхні малюнки навіть жахливіші за мої, сер!
Гаразд, добре.
Щодо сера Нікума, то маю добру новину.
Нам не доведеться шукати нового вчителя малювання,
бо, окрім школи "Тюльпанів",
Сер Нікум учителюватиме й у нашій школі.
А зараз - мить, якої ми всі чекали.
Дозвольте мені оголосити результати цього конкурсу.
Наша почесна гостя, місіс Лаліта Ладжмі, зіткнулася з дійсно складним вибором.
Конкурс був вельми напруженим. Місіс Ладжмі вразили два малюнки.
Вибрати було непросто.
Власне, на думку місіс Ладжмі,
обидві роботи варті першого місця.
Але це неможливо, позаяк ми вирішили, що малюнок переможця
прикрасить лицьову обкладинку нашого шкільного щорічника.
Цілком ясно, що не буває двох лицьових обкладинок. Що ж робити?
Що ж робити? Що ж робити?
Місіс Ладжмі мусила робити вибір.
Після тривалих роздумів вона остаточно вирішила.
Місіс Ладжмі обминула вчителя і обрала учня!
Так, мої любі діти.
Ваш улюблений вчитель сер Нікум програв.
А учень, якому він програв,..
...наш восьмирічний
Ішан Нандкішор Авасті із третього Д.
Ішане, де ти?
Ішане! Ішане, мій хлопчику! Піднімись!
Ішане, де ти?
Сер, сер, сер! Ішан Авасті!
Поаплодуймо!
Ходімо, Раджане. Скажи друзям "до зустрічі".
Час їхати.
- Бувай. - Бувай, Раджане. Я сумуватиму.
Це ваш син Ішан.
А це його малюнок.
Лише погляньте, яке диво!
Він дуже талановитий хлопчик, і я щасливий тим, що він наш учень.
- Ви зустрічалися з вчителями? - Ні... ні, сер.
Підіть і побачтеся з ними. Вони вам дадуть табель.
Дуже дякуємо, містере і місіс Дейв. Веселого літа!
Добридень. Добридень, заходьте.
Містер і місіс Авасті, батьки Ішана.
- О! - Будь ласка.
Ваш малий, еге ж? Дуже жвавий хлопчина, мушу сказати.
- Що скажете, Тіварі? - Спершу ми думали, він проблемний.
Але згодом він показав неймовірні результати. Похвально!
Молодець! З нього будуть люди.
Дивовижно!
От його табель. Погляньте.
Це прогрес. Математика, граматика, а який він художник!
- Справжня знахідка. - Чудовий. Дуже талановита дитина.
Повірити не можу! Дякуємо.
- Дуже вам дякуємо. - Ні, дякуйте не нам. Дякуйте Нікумові.
Гамельнський дудар! Він справді змінив хлопчика.
Чудові діти.
Гей... що вам таке?
Навіть не знаю, що сказати. Чим я можу віддячити вам?
Ну що ви...
Він чудовий хлопчик. Просто піклуйтеся про нього.
Ішане, Йогане! Нумо. Мама з татом чекають.
Гей, чемпіоне.
Я сумуватиму за тобою.
Повертайся скоріше, згода? Після канікул.
Щасливо.
- Бувай, Йогане. - Бувайте, сер.
♪ Ти - сонце, сяйво променисте
♪ Ти - річка, а ти і не знав?
♪ Течи, злітай до небес
♪ Там сенс життя віднайдеш, де щастя своє знайдеш
Українською мовою залюбки переклала Леді22
* Дякуємо дітям, батькам і вчителям, котрі розділили з нами своє життя і розкрили нам очі, щоб побачити світло *